Archyvas :: K.Račkausko palikimas tėviškėnams – knyga apie gimtąjį kaimą
![Simono Ropės nuotraukoje: laikraščio “Gimtinė” vyriausiasis redaktorius Kazys Račkaukas tėviškėnams dovanojo knygą apie gimtinę Simono Ropės nuotraukoje: laikraščio “Gimtinė” vyriausiasis redaktorius Kazys Račkaukas tėviškėnams dovanojo knygą apie gimtinę](/images/180/610/knyga_bekstonys.jpg)
Simono Ropės nuotraukoje: laikraščio “Gimtinė” vyriausiasis redaktorius Kazys Račkaukas tėviškėnams dovanojo knygą apie gimtinę
Kaimo paveldas – iškalbinga tautotyros versmė. Šie žodžiai geriausiai įprasmina tą neišpasakytai kruopštų triūsą, kurio ėmėsi ilgametis spaudos darbuotojas, laikraščio “Gimtinė” vyriausiasis redaktorius Kazys Račkaukas, kai pasiryžo išleisti knygą apie savo gimtąjį kaimą. Knyga “Bekštonys” jau keliauja pas skaitytojus.
“Čia vieno kaimo paveikslas. Neišgalvotas. Tikroviškas. Vieno nedidelio sodžiaus gamtos, praeities ir žmonių gyvenimų atspindžiai. Tokia knyga dėliojama tarsi iš likimų šukių. Iš pabirusių praeities trupinių. O gal iš skubančio laiko nugludintų smiltelių, kurių užmaršties upė neišplukdė į nebūtį,” – skaitytojui skirtoje pratarmėje rašo K.Račkauskas.
Bekštonys – tai kaimas Paparčių ir Kernavės pašonėj. Ir knyga tokiu pat pavadinimu, kurioje daugiau kaip 450 puslapių besitęsiantis autoriaus pasakojimas apie Bekštonių kraštovaizdį, ūkius ir šeimynas, istorines kryžkeles, kultūrą ir tėviškėnus. Vien pastarųjų suminėta aštuoniolika, o dar ties kiekviena gimine po faktą, po žodelį sudėliota kone ištisa tos giminės istorija…
Senosios Dzūkijos vakarų paribio Bekštonių kaimas gyvuoja tikriausiai daugiau kaip 500 metų. Autorius, sutelkęs dėmesį į reikšmingą gyvąjį tautotyros šaltinį, remdamasis atsiminimais, archyvų žiniomis ir literatūra, apibūdina sodžiaus gamtą, žmones, praeitį ir kultūrą. Pateikia ir naujų faktų apie legendinį partizanų vadą Žalią Velnią bei jo bendražygius.
Žurnalistas, humanitarinių mokslų daktaras K.Račkaukas neslepia, jog rašydamas knygą susidūrė ir su žmonių abejingumu, ir su įtarumu. “Rankiodamas žinią po žinios, aptrupėjusias senoviškas nuotraukas, susidūriau su nustebusio pragmatiko žvilgsniu: kodėl, brolau, rausi suakmenėjusį praeities dirvoną? Iš tiesų – kodėl? Prieš porą dešimtmečių, kai mūsų žmonės išgyveno dvasinio peno alkį, tokia knyga būtų neužsigulėjusi. O dabar? Dabar – knygų marios: ir gerų, ir brangių, ir vienadienių.”
Kas laukia “Bekštonių”? Besidomintiems kolegų kūryba, kaimo paveldu smalsu bus pavartyti šią knygą, o pavarčius nejučia pakerės pasakojimo pynė… Jeigu norėsis ją perskaityti, kviečiame užsukti į Žurnalistų sąjungą. Čia, žurnalistų bibliotekelėje, kartu su kitomis knygomis skaitytojų laukia ir autoriaus dovanotas naujutėlis “Bekštonių” egzempliorius.
![](/application/site/themes/default/img/sp.gif)
Komentarai (0)